Ø.+Dahl+MEDIER+KK3

Professor Arne Krokan forteller om en gutt som ønsket seg en downhillsykkel i konfirmasjonsgave. En slik sykkel må være solid for å tåle en røff behandling og kostet 45.000 kroner i butikken. Så mye penger fikk han ikke, så drømmen kunne ikke oppfylles umiddelbart etter konfirmasjonen. (http://arnek.wordpress.com/ 18.02.10) Gjennom nettsamfunn for sykkelentusiaster fant han ut hva slags deler sykkelen skulle bygges opp av. Han fikk også kontakt med en som kunne sette den sammen for ham. Deler ble bestilt på nettet og sendt til montøren. Slik kunne gutten til slutt få sin downhillsykkel til 15.000 kroner inkludert frakt og moms. Her kunne historien ha sluttet, men det gjorde den ikke. Gutten fikk den idé at han kunne undersøke hva han kunne selge den for på Finn.no. Høyeste bud var 40.000 kroner. Det ble salg og dermed var gutten blitt sykkelforhandler. Han annonserte sykler til salgs på nettet og fikk dem produsert når han hadde en kjøper. Fortellingen viser i et glimt hvilke muligheter som finnes for dem som behersker dagens medier. Den viser også hvilke endringer som skjer i et samfunn der mediene bestemmer dagsorden. Guttens oppfinnsomhet og kreativitet var jo ikke bra for den lokale sykkelforhandleren. Forhandleren skal jo ikke bare selge sykkel, men gi råd og veiledning til kjøpere. Det første tjener han penger på, men ikke på det siste. Derfor må han kalkulere dødtid og veiledning inn i utsalgsprisen. Mulighetene finnes også innen musikkbransjen. Det er ikke mange av dagens ungdom som kjøper CD-er i butikken når du kan laste ned den samme musikken gratis over nettet. Kortsiktig er det bra for den som får lett tilgang til musikk, men langsiktig rammer det forhandlere, og ikke minst, de som skal skape musikken, som ikke lenger får provisjoner av salget. Også avisene merker konkurransen fra de nye mediene. «Mediet er budskapet.» Det var en av pionerene innen medieforskningen, kanadieren Marshall McLuhan, som formulerte denne tesen. Det han mente var at hvert medium har sin egenart, sine egne muligheter og begrensinger. (McLuhan 1997:9). Det skal være temaet for dette kapitlet. Medium (lat.) betyr «det som er i midten». For å snakke i kommunikasjonsteoretiske termer, er mediet det som ligger mellom avsender og mottaker, det som formidler noe mellom partene. Men ordet medium brukes også om en person som formidler tanker fra en annen virkelighet i forbindelse med transer, besettelser eller stemmer fra et orakel. Vi skal her ikke beskjeftige oss med den typen mellommenn eller -kvinner, men holde oss til kommunikasjonsmediene. På samme måten som vi må bruke instrumenter for å skape musikk, må vi ha et instrument for å formidle våre meldinger. Dette instrumentet kaller vi mediet. Vi skal se nærmere på «instrumentet» som «kommer mellom» avsender og mottaker som for eksempel skrift, bilde, telefon, radio, film, fjernsyn, mobiltelefon og Internett. Hvordan bruker vi mediene og hvordan preger de oss? Tekst og tidligere medier Med ordet tekst, mener vi oftest ord som er skrevet eller trykt. Det kan også være en libretto – teksten til et operastykke, et sitat fra en bok, et dikt, eller ord i en datamaskin, en tekstmelding i en mobiltelefon, tekst i motsetning til illustrasjon eller lyd. Tekst kommer av det latinske ordet «texere» som betyr «å veve». Det er også det som ligger til grunn for ordet «tekstil». Tekst er altså noe som binder sammen som en vev. Når vi tenker på denne måten, er vi inne på hvilken funksjon en tekst har. Da forstår vi at det er ikke bare skriftlige tekster som kan binde sammen. Derfor brukes også det utvidete tekstbegrepet som innbefatter både bilde, musikk, lyd, tale osv. Ulike teksttyper kan også brukes samtidig. En film kan for eksempel inneholde både tale, lyd, musikk foruten levende bilder. Slike sammensatte tekster kalles også multimodale tekster. Innenfor tekstanalysen brukes også begrepet sjanger som er en norm for hvordan en tekst skal utformes og til en viss grad hva den skal inneholde. Billedkunst, retorikk, musikk og film kan benytte seg av ulike sjangere med særskilte normsett. Sjangere kan også blandes for bestemte formål, som vi har sett. Vi skal her ikke gå nærmere inn på tekstanalyse som ble behandlet i KK1 og behandles nærmere i KK2, men konsentrere oss om mediene, deres muligheter og begrensinger. Tidlige kommunikasjonsmedier Inka-folket i Sør-Amerika hadde ikke noe skriftspråk. Men som alle andre mennesker, både i historisk tid og i nåtiden, hadde de behov for å meddele seg til hverandre også når de ikke møttes ansikt til ansikt. De kunne da sende løpere – sendebud – med beskjeder. I Midtøsten, Asia og i Europa ble det brukt ryttere som kunne formidle muntlige eller skriftlige beskjeder så hurtig som mulig. Bruk av røyksignaler som ble sendt opp fra strategiske steder, var også en måte å meddele seg på, blant annet brukt av inkaene. I vikingtidens Norge ble viktige beskjeder formidlet ved hjelp av bål på varder langs kjente ruter. Snorre forteller at det ble satt opp veter (ildvarder) på høye fjell slik at en kunne se fra den ene til den andre. Hvert distrikt fikk sin vardevakt. Når det kom fiendtlige skip, kunne folk varsles. «Folk sier at på syv netter gikk hærbudet fra søndste veten til det nordligste tinglaget på Hålogaland.» Mange afrikanske etniske grupper brukte trommene for å formidle lydsignaler fra landsby til landsby. I motsetning til røyksignaler, kunne disse formidles gjennom skogsområder der man ikke kunne se hverandre. Rytme, gjentagelse og tone var koder som kunne tolkes i verbale språk. Selv om inkaene ikke hadde utviklet skriftspråket, hadde de stor innsikt i astrologi og studerte stjerner og planeter for å forutsi årstidene. De designet kompliserte terrasser, veier og bygninger som vekker beundring også i dag. Inkaene utviklet et komplisert kodesystem ved hjelp av snorer med kulørte knuter, quipu, knyttet sammen. Eksemplene ovenfor viser at mennesker har funnet funksjonelle løsninger på sine kommunikasjonsbehov også før skriften og formidlingen av beskjeder ved hjelp av nedtegnelser ble vanlig. **Oppgave** Gjør rede for ulike kommunikasjonsmedier som ble brukt før skriften ble oppfunnet. Bruk gjerne Internett for å se hva slags medier inkaene, samene, vikingene og fremdeles enkelte stammegrupper i Afrika bruker for å kommunisere med hverandre, uten bruk av skrift. ** Skriftlige medier ** Menneskene har kommunisert med bilder i mange tusen år før skriften dukket opp. De eldste hulemaleriene man kjenner er ca 30.000 år gamle. Ganske nylig er man blitt oppmerksom på at de som laget hulemaleriene også skrev symboler. Men vi vet ikke om dette var en type skrift eller religiøse eller rituelle symboler. (http://www.newscientist.com/article/mg20527481.200-the-writing-on-the-cave-wall.html 19.03.2010) Inkaenes snorer, fra ca 1200 e.Kr., kunne også hjelpe dem til å huske ting, men skrift er noe annet enn bare et middel for å huske. Skrift – den viktigste av alle menneskelige oppfinnelser Oppfinnelse av skrift er en av de største landevinninger menneskene har gjort. Det er vanlig å regne sumererne i det sørlige Mesopotamia (I dag: Irak) som oppfinnere av kileskriften ca. 3500 f. Kr. Navnet skyldes at skriften fremkom ved at sumererne presset en kantet griffel inn i våt leire slik at det ble dannet kileformede tegn. Disse kunne settes sammen i ulike antall og vinkler. http://no.wikipedia.org/wiki/Kileskrift [Finn bilde] Fig.: Kileskrift Også når skrift har bildelignende utseende, slik som egyptiske hieroglyfer (gr. hellig inngravering) og noen kinesiske symboler, såkalt piktografiske tegn, så er skriften noe annet enn bilder. Bilder representerer ting, skrift representerer en ytring, ord eller lyder som noen sier eller kan si. Til skriften er det knyttet koder som forteller leseren hvordan tegnene eller ordene skal forstås. Leseren må kjenne denne koden. Skrift i denne betydning var og er den største av alle menneskets teknologiske oppfinnelser fordi den flytter tale fra munn og øre til en annen sans, nemlig synet. Skriften endrer ikke bare talen, men også måten å tenke på (Ong 2002). Med skrift åpnes en ny verden. Skrift gir muligheter til å strukturere tanken på en ny måte. Det som er nedskrevet, kan gjentas når som helst og av hvem som helst som kjenner koden. Uten skrift kunne vi ikke tenke slik som vi gjør, ikke bare når vi uttrykker oss skriftlig, men når vi utformer våre verbale utsagn. Mer enn noen annen oppfinnelse har skriften endret menneskets tenkemåte og bevissthet. Skriften etablerer et språk som er fjernet fra den som tenkte det og skrev det ned. Skriften lever sitt eget liv, noe som talen ikke kunne gjøre, før det ble mulig å gjøre opptak også av muntlig tale. Uten skrift, er ordet borte idet det var sagt. Derfor fant avsenderen gjerne på ulike knep for at det skulle være lettere for mottakeren å huske det som ble sagt. For eksempel kunne man bruke gjentakelser, billedlige uttrykk, ordtak og liknende som gjorde at budskapet ble lettere å huske. En lyd er borte når den er uttalt, et skriftbilde består. Dette er den store gevinsten med skrift. Lyden er blitt synliggjort – visualisert. Oppgave Forklar hvorfor oppfinnelsen av skrift kan sies å være «den viktigste av alle menneskelige oppfinnelser». Hva var det som var så epokegjørende? Hvilke fordeler innebærer kunnskapene om skrift i forhold til de tidlige kommunikasjonsmediene som er omtalt i avsnittet ovenfor? ** Fra bilder til alfabeter ** Egyptiske hieroglyfer har eksistert fra ca 3000 f.Kr. (muligens med påvirkning fra kileskriften), minoisk skrift fra ca 1200 f.Kr., skrift fra Indus-dalen fra 3000 – 2400 f.Kr. kinesisk skrift fra ca 1500 f.Kr.. Fra Amerika kjenner vi maya-skrift (Guatemala) en type hieroglyfer fra ca. 50 e.Kr., azteker-skrift (Mexico) fra ca 1400 e.Kr. De fleste skriftformer går tilbake til piktografiske tegn – bilder. Kinesiske skrifttegn bygger på bilder, men disse er i tidens løp blitt stilisert på finurlige måter slik at vi ikke så lett kan kjenne igjen bildene. Måten tegnene er satt sammen på gir det sammensatte tegnet ny mening. To stiliserte trær ved siden av hverandre betyr ikke «to trær», men «skog». Et stilisert bilde av kvinne og barn ved siden av hverandre betyr og uttales «god» og ikke «kvinne og barn». Vi har da gått fra piktografiske til ideografiske tegn – de formidler en idé og ikke det de avbilder. 木 tre, 林 skog 女 kvinne, 子 barn, 好 god [Sett inn de kinesiske tegnene] Fig. Det kinesiske tegnet for «skog» består av to trær. Tegnet for «god» består av symbolet for kvinne og barn. Det sammensatte tegnet står for noe annet enn enkeltdelene. (Se ordbok på http://www.tigernt.com/ 19.03.10) De egyptiske hieroglyfene var opprinnelig en billedskrift. Siden brukte man bildene til å uttrykke ord som inneholdt den samme rekken konsonanter. Av dette utviklet det seg videre tegn for bestemte konsonantgrupper, og så til enkelte konsonanter (alfabetiske tegn). Langt senere ble vokaler lagt til og vi nærmer oss dagens alfabeter. Det som kjennetegner alfabetene, til forskjell fra billedskrift, er at hver enkelt språklyd har fått sitt bestemte tegn. Fig. Bildet av denne anden gir assosiasjoner. Når det skulle leses, består det av to fonemer: ʃ ʒ. (Et fonem er minste lydsegment en kan skille fra andre lyder). De to fonemene kunne også leses som «sønn» fordi både ordet for «and» og «sønn» hadde de samme konsonantene. Da har betydningen av tegnet ikke likhet med tegnet lenger. Sammensetningen med andre tegn ga en nøkkel til hvordan det skulle forstås. Fordelen med et piktografisk system er at folk som ikke kjenner hverandres språk, og som derfor ikke kan snakke med hverandre, likevel kan skrive til hverandre. Tegnene kan leses på ulike språk. Ulempen er at en må lære mange tegn for å være skrivekyndig og lærd, det blir altså et skriftsystem for eliten, ikke for menigmann. Kanskje en også kan se det som en fordel at en kan utvikle mange ulike kunstneriske måter å skrive tegnene på, såkalt kalligrafi. Med ulike pensler kan skriften få vakre kunstneriske utforminger. Skriften blir som et maleri. Japansk er ikke beslektet med kinesisk. Likevel har japanerne adoptert flere kinesiske tegn og lagt til noen av sine egne slik som stavelsesalfabetet kana. Med tegn for stavelser som for eksempel ka, ke, ki, ko, ku og ma, me, mi, mo, mu, kan man stave fremmedord. «Hotell» kan for eksempel skrives slik på japansk: ホテル (ho-te-ru), med bare tre stavelsestegn. Også andre språk har stavelsesalfabet, for eksempel en del indiske språk, vai i Nigeria og etiopisk: Det mest bemerkelsesverdige med alfabeter som brukes i dag, er at de alle kommer fra samme rot. De første alfabetene ble utviklet av semitter ca 1500 f.Kr.. Herfra har de spredt seg utover i hele verden. Se fig. Både hebraiske og arabiske alfabeter ble opprinnelig skrevet med bare konsonanter. Når navnet på Gud i hebraisk ble skrevet med bokstavene JVH, יהוה, kunne det leses Javeh, eller Jehovah, alt etter hvilke vokaler man valgte å legge til. For å hjelpe skolebarna, setter man ofte til noen punkttegn for å angi vokalene. Både arabisk og hebraisk leses fra høyre mot venstre. De fleste historikere mener at de norrøne runene oppstod blant goterne eller andre germanske stammer rundt Svartehavet i det 2.-3. århundre. Antakelig er runene inspirert av blant annet det greske og latinske alfabetet. Runene spredde seg nordover med folkevandringene og ble enerådende i Norden fra det 3.-4. århundre og ble brukt i vikingtiden. Når de skulle hugges i stein, ble de stilisert slik at de lettere kunne risses i hardt materiale. 7   Fra 1100- tallet er de også brukt for dagligdagse beskjeder og meldinger. Funn av såkalte runepinner fra Bryggen i Bergen viser at mange kjøpmenn og andre kunne lese og skrive på denne tiden. Runene har endret seg opp gjennom tidene. Fra ca 550 – 700 e. Kr. var det overganger fra 24-runers til 16 runers alfabet. Fra ca år 1000 kom runer som var mer tilpasset det latinske alfabetet. Slike runer ble brukt helt fram til ca. 1800. (http://www.arild-hauge.com/nruner.htm 19.02.2010) Oppgave Skriv et blogginnlegg om hvordan overgangen fra bildetegn til alfabetiske tegn foregikk ved å velge noen eksempler som du finner på Internett. Oppgave Skriv navnet ditt med runer. Brev – en fortrolig meddelelse Et brev (lat. brevis = kort) er en skriftlig meddelelse som sendes fra et sted til et annet. I Egypt brukte man papyrus å skrive på. Andre steder har bein, potteskår, leirtavler og palmeblad vært brukt. Grekerne og romerne brukte tretavler der skriften ble risset inn i et vokslag. Papyrus ble også brukt og senere pergament. Papiret kom i bruk fra ca 1300-tallet. Konvolutten dukket opp i England i 1820-årene og postkortene i Tyskland fra ca. 1870. Blant papyrusfunnene fra Egypt finnes tusenvis av privatbrev fra 200-600 f.Kr. Romerske brev viser at man ofte brukte en fast formel, ofte bare antydet med ordenes begynnelsesbokstaver. Det kan skjelnes mellom mange ulike typer brev som for eksempel: privatbrev, offentlige brev, forretningsbrev og brev som litterær sjanger (epistel). Privatbrevene formidler meddelelser og hendelser og oppfordringer til mottakeren, ofte familiemedlemmer og venner. Offentlige brev er myndighetenes henvendelser til andre offentlige etater eller til privatpersoner om diverse pålegg og meddelelser. Forretningsbrev er som ordet sier, forretningsrelatert. Brev som litterær sjanger er best kjent hos oss fra Garborgs Knudahei-Brev og Nils Kjærs Epistler. Men også mange andre skribenter har brukt den formen. Epistlene (gr. tilsende) i Det nye testamentet er brever som blant annet Paulus skrev til de første menighetene. Forskere som studerer kulturhistorie, finner ofte at brevene er den beste kilde til å finne ut hvordan mennesker tenkte og handlet. De skrev til folk de kjente, de kunne gi fortrolige opplysninger som ikke kunne trykkes i aviser og blader, brev kjennetegnes ved at de er private, jfr. kjærlighetsbrev. De første brevene var håndskrevne og sendt med budbringere. Etter hvert ble skrivemaskinen tatt i bruk. Det håndskrevne virker mer personlig og brukes fortsatt ofte når vi sender julekort til hverandre, eller er ute på reise. 8   Før det ble vanlig med vitenskapelige tidsskrifter, formidlet ofte ulike vitenskapsmenn sine oppdagelser til hverandre ved hjelp av brev. Med oppfinnelsen av telegrafen kunne man sende korte tekster over store avstander på kort tid. I Norge fikk vi den første sivile telegraflinje mellom Christiania og Drammen i 1855. Posten formidler i dag færre og færre brev, telefon og e-post har overtatt mye av denne sjangeren. Men brever sendt med e-post kan leses av hackere, telefonen kan avlyttes. Brevene er i lukket konvolutt, hemmelige brev kan endatil forsegles. Oppgave Hvor mange private brev skriver du? Andre brev? Postkort? Hvilke muligheter og begrensinger har brevene som de moderne elektroniske måtene å korrespondere på ikke har? Boken og boktrykkerkunsten Ordet bok kommer av bøk, muligens fordi germanerne skrev på bøketavler. Bøkene kom til Norge for ca. 1000 år siden. De er helt annerledes enn de vi ser i dag. Middelalderens bøker var håndskrevne i stort format, ofte vakkert dekorert. Hver bok var unik og fremstilt i kun ett eksemplar. Det store skillet i Europas mediehistorie (Bastiansen og Dahl 2008) skjedde da tyskeren Johann Gutenberg oppfant boktrykkerkunsten omkring 1450. Boktrykkerkunsten var allerede oppfunnet av kineserne før Gutenberg, men det var Gutenberg som tok teknikken i bruk i Europa. Nå kunne det produseres mange like eksemplarer av den samme teksten. Det medførte at helt identiske tekster kunne leses og studeres på forskjellige steder uavhengig av hverandre. Trykkekunsten gjorde det mulig å masseprodusere tekster for et publikum av individuelle lesere – altså fra en til mange – og dette er siden blitt mønsteret for moderne massekommunikasjon. Boken som medium er kjent, og vi skal ikke her skrive bokens historie eller beskrive alle slags typer bøker og trykksaker som finnes. Vi kjenner til at boken har vært oppfattet som trussel og som velsignelse. Bøker er blitt brent på bokbål og bøker er blitt brukt som middel til å få makt. Bokens betydning for spredning av folkeopplysning og lærdom har vært og er fortsatt av grunnleggende betydning. Bibliotekene har i vårt samfunn gitt muligheter for alle til å lese alle slags bøker. Av nyere dato er at boken er blitt tilgjengelig elektronisk – den elektroniske boken. Men dette kommer vi tilbake til senere i dette kapitlet. Oppgave Hvilke muligheter og begrensinger har den trykte boken som medium? Gjennomfør gjerne en sammenligning med dagens elektroniske muligheter for spredning av kunnskap. 9   Aviser og ytringsfrihet De første avisene oppstod i Holland, Tyskland og England på 1600-tallet. Det som satte fart i utbredelsen var opprettelsen av faste postruter mellom de viktigste byene. Her ser vi starten på oppbyggingen av det som siden er blitt globale nettverk. I Norge kom den første avisen, Norske Intelligenz-Seddeler, i 1763. Det som skilte avisene fra tidligere nyhetsblader var at de kom ut mer regelmessig (Bastiansen og Dahl 2008). Avisene ble lest av mange mennesker og kunne påvirke leserne. Ikke uventet ble både bøker og aviser utsatt for sensur av konge og kirke. Med Grunnloven av 1814 ble den frie meningsutvekslingen knesatt som prinsipp – frimodige ytringer var tillatt for enhver. Imidlertid har Norge inntil i dag hatt en lov mot gudsbespottelse – blasfemi, straffelovens § 142. Den siste som ble offentlig tiltalt for blasfemi i Norge, var forfatteren Arnulf Øverland i 1933, etter å ha holdt foredraget «Kristendommen, den tiende landeplage» i Studentersamfundet. Han ble frikjent samme år, og denne paragrafen har siden vært «sovende». Men ytringsfrihet og blasfemi er til debatt den dag i dag som nedenstående eksempel viser. Eksempel I 2010 satte Dagbladet inn en tegning av profeten Mohammed tegnet som en gris, et urent dyr for muslimer, under dekke av ytringsfrihet. 3000 muslimer demonstrerte på Universitetsplasssen i Oslo i protest. Denne motdemonstrasjonen var i seg selv et uttrykk for ytringsfrihet. En av de som talte til demonstrantene var Mohyeldeen Mohammad. Han anbefalte steining av homofile og antydet at det ved krenkelser av muslimer kunne bli iverksatt terroraksjoner i Norge. Da han senere kom hjem, ventet to av Dagbladets journalister på ham i en bil. Han truet dem med at de ville bli skutt. De fant det best å politianmelde ham. Da han selv kom for å politianmelde de som hadde sendt ekle e-poster til ham, ble han arrestert og satt i avhør. Eksemplet reiser spørsmålet om hvor grensen for ytringsfrihet går i norsk presse i dag. Oppgave Hvor går grensen for ytringsfrihet i dagens presse? 1. Les mediekommentator Svein Egil Omdals innlegg i Stavanger Aftenblad 20.02.2010: http://www.aftenbladet.no/debatt/1163958/Mohammad_skjoente_ikke_tegningen.html. Les gjerne også andre innlegg i saken på Internett og ta en debatt i klassen. Er det riktig å publisere tegninger av profeten Muhammed, noe som oppleves krenkende for mange norske muslimer? 2. Artikkelen setter også søkelys på det fenomen at alle muslimer blir gjort ansvarlige for det en liten minoritet sier og gjør. Hvorfor er det så lett å generalisere når det gjelder muslimer, men ikke den andre veien, når det gjelder kristne? Oppgave Bruk tabellen nedenfor til en skjematisk drøfting av muligheter og begrensinger for de enkelte skriftlige mediene som er presentert ovenfor. Hvilken rolle spiller disse mediene i dag? Skriftlige medier Særtrekk Muligheter Begrensinger Drøfting Konklusjon Skrift 10   Brev Bok Aviser Visuelle medier Oppfinnelsen av skriften var synliggjøring av muntlige signaler og ga menneskene helt nye kommunikasjonsmuligheter. Men kommunikasjon med synlige tegn, slik som håndbevegelser, ansiktsmimikk og kroppsbevegelser er nok like gammelt som menneskerasen. Alle former for illustrasjoner kan karakteriseres som visuelle (synlige) medier. Som vi har sett, er hulemaleriene eldre enn skriften. Mennesker har brukt dette mediet gjennom mange tusen år. Helleristningene i Alta er datert til å være fra ca. 4200 f. Kr. og til ca 500 f. Kr. De viser tegninger av reinsdyr, fisk og båter. Bilder, fotografier, skulpturer, arkitektur, tekstiler, brukskunst, dans og ballett og ritualer er visuelle medier ofte kombinert med andre medier. I denne presentasjonen kan vi ikke gi en utfyllende fremstiling av alle de visuelle medier som finnes. Vi tar bare med noen eksempler. Lærere og elever kan eventuelt velge å fordype seg i noen typer medier og foreta mer dyptgående analyser. Tegn I kurset for KK1 hadde vi et helt kapittel om ikke-verbal kommunikasjon. Vi skal derfor ikke gjenta det her, men det kan være greit for deg som leser å repetere det. Vi definerte tegn som «noe som står for noe annet enn seg selv». Hva det står for er oftest basert på en konvensjon (en overenskomst) mellom de som bruker tegnene. Alle typer tegn er derfor også medier som kan brukes til å kommunisere med. Tegnspråk Døve bruker tegn som kommunikasjonsmedium. Ved hjelp av håndbevegelser og mimikk har de utviklet et eget språk basert på visuell kommunikasjon. Dette språket har en egen grammatikk som er like kompleks som grammatikken for vanlig talespråk. Grammatikken har regler for hvordan håndformer, bevegelsen av hendene, armene og ansiktsuttrykket kan kombineres og brukes. Se www.tegnordbok.no. .   I Norge er norsk tegnspråk anerkjent som et minoritetsspråk på lik linje med samisk, kvensk, urdu eller andre språk som tales av minoriteter i Norge. Det er førstespråket eller morsmålet til mange døve, hørselshemmede og en del hørende i Norge. For å oversette fra talespråk til tegnspråk og omvendt trengs døvetolker. Oppgave På denne nettsiden http://www.tegnordbok.no/ kan du velge ord og få dem demonstrert som tegnspråk. Hvilke muligheter og begrensninger har dette språket? Tegnspråket er ikke internasjonalt. Tegnspråkene har utviklet seg like naturlig som talespråkene på forskjellige kanter av verden. Døve må derfor bruke tolk når de skal kommunisere med døve fra andre land. Men oftest har de lettere for å forstå hverandre fordi mange av tegnene er ikoniske – de ligner på det de skal representere. Eksempel Tegnspråket i USA og tegnspråket i Storbritannia er ganske ulike selv om talespråket i begge land er engelsk. Dette skyldes historiske årsaker. I USA ligger tegnspråket nærmere fransk tegnspråk. Tegnspråket på Madagaskar er ikke så ulikt tegnspråket i Norge, fordi det var norske misjonærer som først tok opp arbeid blant døve og hørselshemmede på Madagaskar. Oppgave Hva betyr det at tegnene er ikoniske? Kan du huske andre typer tegn? Gå tilbake til omtalen av tegn i KK1 og repeter. 1. Hvilke tegn bruker du når du skal kommunisere med andre mennesker? 2. Hvordan kan du vite at den andre forstår tegnene slik du har ment dem? 3. Finn eksempler på hvordan tegn kan misforstås når de brukes mellom mennesker som har ulike kulturelle referanserammer. Bilde Bilder kan være av mange slag: Tegninger, tegneserier, skisser, fotografier, reklame, malerier, røntgenbilder og mange flere. I stedet for å beskrive alle mulige typer, skal vi her fokusere på hva bildene kommuniserer og gi noen tips som kan hjelpe oss til å tolke dem. Mens mediet er instrumentet, er sjangeren helheten der både mediet, innholdet og formen er med. Vitenskapen om beskrivelse og tolkning av bilder kalles ikonografi (ikon = bilde, graphein = skrive) (Gotfredsen 1989). Som annen tekst kan vi også vurdere bilder i forhold til ulike bildesjangere. Hva slags bilde dreier det seg om? Er det reklamebilde, kunstbilde, dokumentarfotografi, familiefotografi, medisinske bilder eller propagandabilder? Hver sjanger har sine konvensjoner (bevisste eller ubevisste overenskomster) om hva slags type bilder som brukes i en bestemt sammenheng. Avsenderen som har laget bildet, eller satt det inn i en sammenheng, har visse forventninger til hvordan bildet skal tolkes. Mottakeren, seeren, har det også. Dersom du går på det norske Nasjonalmuseet forventer du å finne malerier av de gamle klassikerne. På museet for moderne kunst har du andre forventninger. I avisen leter du etter dokumentarfotografier som ofte «forteller mer enn tusen ord», som det heter. Det kan også være interessant å legge merke til at det av og til benyttes sjangerbrudd for å vekke oppmerksomhet. Innenfor reklame brukes bilder i sammenheng med tekster. Av og til brukes uventede kombinasjoner av bilde og tekst som bryter med sjangeren reklame. Oppgave Uttrykket «Å banne i kirka» er et eksempel på sjangerbrudd. Finn andre eksempler på brudd med sjangerkonvensjoner! 12   Når man skal tolke et bilde, kan det også være nyttig å se det i forhold til stilhistorien. Når ble bildet produsert, av hvem og med hvilket formål? Hva slags teknikker var vanlig? Hvordan var konvensjonene for perspektiv, dybde, fargebruk? Hva kan vi lære dersom vi sammenligner bildet med andre bilder fra den samme tidsepoken? Hvordan brøt kunstnerne konvensjonene og skapte nye sjangere? Vi kan også finne ulike konvensjoner innenfor ulike kulturelle tradisjoner. Kineserne malte ofte på «scrolls» som hadde loddrette formater. Bildene endret seg i forhold til ulike dynastier. I bildene finnes ofte symboler og koder som er kulturbestemte. De kan være knyttet til religion og historiske hendelser. Eksempel I Kina er hvert år knyttet til et dyr i den kinesiske dyrekretsen (zodiaken). Det er tolv dyr: Rotten, oksen, tigeren, haren, dragen, slangen, hesten, geiten, apen, hanen, hunden og grisen. Dine egneskaper vil avhenge av hvilket år du er født i. Kinesiske astrologer kan også fortelle deg hva slags partner som vil passe for deg ut fra hvilket år du er født i. En som er født i rottens år er for eksempel sjarmerende og vil tiltrekke seg det annet kjønn. Hardt arbeid og suksess er knyttet til rotten. De vil passe til partnere som er født i dragens, apens eller oksens år. Mens vi forbinder rotten med et ekkelt og urent skadedyr, har altså rotten en positiv posisjon i kinesisk kultur. Kjennskap til ulike bildepraksiser kan også være nyttig om man skal tolke et bilde. I gamle familiealbum ser vi at det var vanlig at man måtte kle seg fint og stille opp for fotografen. Å ta bilde var en høytidelig sak. Dette skiller seg sterkt ut fra våre dagers praksis ved fotografering. Oppgave Ta bilde av hverandre med mobilen. Hva gjør dere med disse bildene? Hvor varige er de? Hva forteller klesdrakten? Hva er likt og hva er forskjellig når dere sammenligner fotografier fra familiealbumene med de bildene dere tar? Kunnskap om teknikk kan fortelle mye om bildet. Et fotografi er bundet av lys, dybdeskarphet og utsnitt. Hva er den største forskjellen mellom maleri og fotografi i fremstillingen av et motiv? Hva forteller format, bildevinkel og bildeutsnitt? Hva med bruk av farger, lys og skygge? Andre momenter som kan vurderes: forgrunn, bakgrunn, linjer i bildet, plassering av figurene? Bruk av tekst i forbindelse med et bilde kan lede tolkningen i en bestemt retning. Teksten kan også stå i kontrast til det bildet viser og dermed gi seeren assosiasjoner ut over det bildet viser. Bilder kan også settes sammen med andre bilder. Det kalles bildemontasje. Da oppstår det nye tolkningsmuligheter. 13   **Oppgave 1**. Gå inn på norsksidene til NDLA http://ndla.no/nb/fag/27 og les om sammensatte tekster. Velg for eksempel tegneserier. Lag en analyse av en tegneseriestripe ut fra det du har lært om å tolke bilder. Se for eksempel på oppgavene på http://ndla.no/nb/oppgave/20801?from_fag=27. 2. Gå inn på Galleri K&K på norsksidene til NDLA og analyser det du ser. Hvorfor ser vi det vi ser? **Oppgave** Bruk tabellen nedenfor til en skjematisk drøfting av muligheter og begrensinger for de enkelte visuelle mediene som er presentert ovenfor. Hvilken rolle spiller disse mediene i dag? Visuelle medier Særtrekk Muligheter Begrensinger Drøfting Konklusjon Tegnspråk Tegning Maleri Foto Auditive medier Disse mediene er slike som kommuniserer til øret – hørbare medier. Alle mødre – og fedre? – vet hvor viktig barnegråten er for kommunikasjonen med omgivelsen. Man lærer tidlig å høre om gråten formidler sult, smerte eller bare trøtthet. Menneskestemmen har utrolig mange valører, du kan hviske, rope, gråte, hyle eller snakke med en rolig og avbalansert stemme. Vi bruker tonehøyde, lydstyrke, lydlengde, rytmer og pauser for å nyansere det vi sier. Måten vi uttrykker oss på: leende, gråtende, hviskende, beveget og lignende hører til det vi kaller paralingvistikken. Stemmen kan også oppfattes som et medium, et instrument som formidler det som skal kommuniseres kanskje sammen med kroppsspråket, den ikke-verbale kommunikasjonen. Oppgave Repeter det som står om paralingvistikk i KK1-kurset. Finn en filmsnutt på youtube eller andre steder på nettet der de paralingvistiske signalene er viktige for å formidle personlighetstypene eller handlingen. Hva uttrykker disse signalene utover de ordene som brukes? I tidligere tider var all musikk avhengig av at noen spilte på instrumenter – såkalt levende musikk. Etter oppfinnelsene av fonografen, grammofonen og senere platespillere, CD-spillere og ulike music media players som for eksempel mp3 og mp4 er det blitt mulig å konservere stemmer, sang og musikk. Stemmer, sang og musikk kan spilles av om og om igjen hvor som helst uten å ta frem instrumenter. Vi har fått tekniske musikkmedier til å formidle musikken. Men dette har ikke ført til at det er blitt gammeldags med levende musikk. De fleste vil synes at opplevelsen ved å være til stede ved en konsert, der du kan møte og se artistene som spiller og synger, gjør det verdt å betale noen kroner for å være med. Fellesskapsopplevelsen i møte med musikken og artistene er også viktig. Muligheten til å kombinere lyd og bilde har gitt oss musikkvideoer. Men da er vi over i audiovisuelle medier. 14   Oppgave Hva slags musikk lytter du til? Hva slags tekniske musikkmedier bruker du for å formidle musikken? Hvilke muligheter har du for å skaffe deg den musikken du liker? Hvordan kan du dele den med andre? Telefon Alexander Graham Bell tok ut patent på telefonen i USA i 1876. Året etter demonstrerte han telefonen offentlig i Norge. I 1880 fikk Bell-selskapet konsesjon til å åpne telefonvirksomhet i Norge. Telefonen ble fort meget populær. Telefonsentraler ble etablert og telefonlinjer strukket, etter hvert over hele landet (Bastiansen og Dahl 2008). Telefonen gjorde det mulig å formidle forståelig lyd over store strekninger. Men det var dyrt. Særlig var «rikstelefon» mellom de større byene kostbart når linjekapasiteten var liten og samtalene skulle styres manuelt. Først i etterkrigstiden ble telefonen automatisert, og siste sentralborddame ble overflødig i Balsfjord i 1985. I 1997 var telenettet i Norge helt digitalisert. Det er ikke før utviklingen av mobiltelefonen og økende overføringskapasitet gjennom radiosendere og fiberkabler at telefonen er blitt allemannseie. Utviklingen skjer med stor fart også i utviklingsland, og masaiene som vokter kveget ute på marka i Kenya kan nå kommunisere med landsbyene via mobilen. Eksempel I løpet av fem år har antall mobiltelefoner i Kenya vokst fra en til 6,5 millioner, mens fastlinjene er omtrent på stedet hvil med 300 000, flest i offentlige kontorer (1997) Antallet mobiltelefoner øker stadig. Oppgave Les hvordan Paul Mason testet ut mobiltelefonen i Kenya. http://news.bbc.co.uk/2/hi/technology/6241603.stm. Hvilke muligheter skaper mobiltelefonene i et land der veier og jernbaner er i dårlig forfatning? Hvilke begrensinger har utbredelsen av mobiltelefonen i et slikt land? Radio Radioen er lydmediet fremfor noe. Ved etableringen av Norsk Rikskringkasting i 1933 var bare 18 prosent av landets husstander eiere av radioapparat (Bastiansen og Dahl 2008). Radioen var først primært et musikkmedium, men etter hvert kom det tale og nyhetssendinger, der radioen hadde store fordeler i forhold til pressen ved at nyhetene kunne gå «på lufta» nesten umiddelbart og fanges opp hvor som helst der det var radiodekning. Radioen var et virkelig massemedium. Mange mennesker kunne lytte til de samme sendingene samtidig. Innringingsprogrammer gjorde at også lytterne kunne delta i programmet om enn på en begrenset måte. 15   Da tyskerne okkuperte Norge, ble radioene inndratt fra høsten 1941. En halv million radio-apparater ble levert inn etter ordre fra det tyske sikkerhetspolitiet (Bastiansen og Dahl 2008). Men noen hadde gjemt unna apparatene og lyttet daglig på sendinger fra BBC i London. Slik fikk radioen sammen med de illegale avisene stor betydning for å holde motet oppe blant okkuperte nordmenn. Etter hvert ble radioen kanal for nyheter, reportasjer, musikk, kronikker, debatter, radioteater og underholdning. Du kan få øyeblikkelig nyheter om aktuelle hendelser både lokalt og internasjonalt og underholdning (ofte musikk) på samme kanal. Mange spådde at radioen ville bli umoderne da fjernsynet kom. Men til tross for fjernsynets inntog, har radioen holdt stand. Undersøkelser viser at folk bruker nesten like mye tid på radio som på fjernsyn. Forklaringen er fleksibilitet og tilgjengelighet. Du kan høre på den i bilen, mens du stryker, vasker opp, gjør lekser eller gjør andre ting. I 1981 mistet NRK eneretten til å drive radio og fjernsyn. 50 års monopol var falt. En rekke nye kanaler, mer eller mindre kommersielle, så dagens lys etter frislippet. Det finnes i dag omtrent 250 ulike lokale radiokanaler i Norge. Etter tusenårsskiftet er Norge i ferd med å digitalisere radiosendingene slik som fjernsynssendingene allerede er blitt. Det gir muligheter til å kombinere mediene på nye måter. Valg av ulike kanaler, innenlandske og utenlandske, gir store muligheter. Digitaliseringen har gjort at vi kan lytte til radioen på multimedia mobiler, på PC-en og TV-en. Antall tilgjengelige kanaler er også blitt mangedoblet. Men undersøkelser viser at de fleste holder seg til noen få kanaler de liker å høre på. Oppgave Er radiosendingene troverdige? I en fransk undersøkelse fra 2007 (http://www.lokalradio.no/?artikkel=634&sid=1) svarte hele 57 prosent av de spurte at radio var det mediet de mente var mest troverdig, mens 51 prosent sa at de stolte på pressen. Bare 30 prosent svarte at de stolte på Internett, mens 48 prosent sa at de stolte på fjernsynet. Gjør en undersøkelse i klassen om hvilken tillit elevene har til disse mediene: Radio, fjernsyn, Internett, presse. Hva skaper tillit og hva skaper mistillit? Oppgave Bruk tabellen nedenfor til en skjematisk drøfting av muligheter og begrensinger for de enkelte auditive mediene som er presentert ovenfor. Hvilken rolle spiller disse mediene i dag? Auditive medier Særtrekk Muligheter Begrensinger Drøfting Konklusjon Musikkmedier Telefon Mobiltelefon Radio 16   Audiovisuelle medier Med audiovisuelle medier mener vi medier som bruker både visuell og auditiv kommunikasjon. Du kan bruke både øyne og øre for å motta budskapet. Film Filmproduksjonen skjøt først fart omkring 1920. Til å begynne med var den bare et visuelt medium. Stumfilmene stilte særlige krav til hvordan karakterene skulle uttrykke følelser med gester, blikk og mimikk. Ofte ble filmen ledsaget av musikk fra kinoens pianist. [Sett inn filmsnutt] Fig. Chaplin. Stumfilmens suverene helt. Da lydfilmen ble alminnelig på 1930-tallet, fikk kinoene et oppsving, selv om de fleste utenlandske filmer inntil i dag har vært forsynt med undertekster. Norsk Film har produsert norske filmer fra 1932. Kinobesøket lå på topp i 1950-årene før fjernsynet ble alminnelig. Filmavisen ga aktuelle reportasjer fra inn- og utland. Film har alltid vært forstått som et typisk massemedium. Filmen nådde store menneskemengder på en gang. Denne muligheten ble fort fanget opp av kommersielle interesser, og reklamefilmen ble tidlig en fast ledsager ved filmfremvisningene. Filmen ga mange muligheter for informasjon, folkeopplysning, orientering og underholdning. Oppgave Tenk deg at du inviterer noen venner og ser på en Western-film sammen med dem mens dere knasker pop-corn. Helten redder vakre kvinner og skyter skurkene eller får dem anbrakt hos sheriffen. Du skrur av filmen – og det var det. Eller er det det? Har filmen gjort noe med dere? Sitter bildene igjen? Skaper de forventninger og nye idealer? Hvorfor blir filmskuespillere og -skuespillerinner rollemodeller? Hvorfor brukes de i reklame og andre medier? Hvorfor omtales skilsmissene og kjærlighetsaffærene deres i ukeblader med glanset papir? Filmanalyse En film kan analyseres omtrent på samme måte som en tekst. Her skal vi gi et lite verktøy som kan brukes: Sjanger Hva slags sjanger er filmen? (Western, krim, dokumentar, drama, informasjonsfilm, romantikk?...). Handlingen Hvordan åpner filmen? Hva er det første vi får se? Hva er handlingen? Hva er filmens tema? Konflikt? Drama? Dokumentar? Lag et referat av handlingen. Hva er klimaks? Fremdrift i fortellingen. Hvordan slutter filmen? Persongalleriet Hvem er hovedpersonene? Hvem er bipersoner? Andre? Hvilke egenskaper har personene? Forandrer de seg i løpet av filmen? I så fall: hvordan og hvorfor? Utseende og spill i rollene. Klær og kostymer. Omgivelser Hvor foregår scenene i filmen? (ute, inne, by, land, utlandet, ved sjøen?...) Når foregår handlingen? (Historisk? Vår tid? Fremtid?...) Sosiale forhold? (fattige, rike, klassemotsetninger?...) Budskap 17   Hva er filmens budskap? Hva vil den fortelle oss? Hva kan vi lære? Har filmen bidratt til at du har fått utvidet ditt perspektiv? Ny virkelighetsforståelse? Virkemidler Hvordan er kamerabruken? (kamerabevegelser, zoom, bildevinkel, nærbilder, utsnitt, perspektiv?…) Fremdriften i filmen? (langsomt, springende, høyt tempo…) Bruk av musikk og lydeffekter? Bruk av lys, skygge og farger? Filmkritikk Hva var styrken, hva var svakheten ved filmen? Hva burde vært fremstilt annerledes? Oppgave Velg en film og bruk verktøyet ovenfor til en analyse av filmen. Skriv en anmeldelse av filmen for dine kamerater eller for lokalavisen. Fjernsyn NRK begynte prøvesendinger av fjernsyn i slutten av 1950-årene. Da var allerede det visuelle som formidlingsform på full fart inn i norske aviser, ukeblad, tegneserier og film. Lørdag 20. august 1960 ble regulære fjernsynssendinger åpnet av kong Olav. Ti år senere var fjernsynet blitt landets dominerende massemedium, noe som selvfølgelig ble forsterket ved at NRK hadde monopol på sendingene. «Alle» så de samme programmene. Nyheter, debatter, krim og underholdning ble debattert på arbeidsplassene. Hva fjernsynets inntog betydde kommer frem i sivilingeniør Christian K. Rytters bok «Hva er fjernsyn» fra 1953: Alle undersøkelser og erfaringer viser at samtidige inntrykk av bilder og lyd normalt fester en situasjon langt bedre i menneskets hukommelse enn bare lydinntrykk. Virkemidlene er langt sterkere enn i vanlig kringkasting. Dessuten trekker fjernsynet folk til mottakerne, fordi det er noe besnærende ved å kunne sitte i sin egen stue og se begivenheter som foregår kanskje tusener av kilometer borte – i det øyeblikk det skjer (Sitert i Bastiansen og Dahl 2008:351). [Sett inn filmsnutt] Fig. Da månelandingen i 1969 gikk på direkte overført fjernsyn fra USA. Følelsen av å oppleve noe stort samtidig over hele verden har vært kalt tidenes beste tv-minne. Fra 1970-årene ble fargefjernsyn alminnelig. Etter hvert ble også mediet mer debattert og problematisert. Den kanadiske medieforskeren Marshall McLuhans bok«Understanding media» ble oversatt til norsk med tittelen «Mennesket og media». McLuhans omtale av fjernsynet var kanskje en foreskrivelse av hva som skulle skje i det mediesamfunnet vi etter hvert var i ferd med å gå inn i med den digitale revolusjonen: Jo, fjernsynet får de tradisjonelle bånd – til familien, naboene, hjembyen – til å svekkes. Hele verden blir en familie. For fjernsynsseeren oppnår samme art av kontakt med personene på skjermen som med medlemmene av sin familie (McLuhan 1997). Hvordan fjernsynet brukes og hvor mye tid en bruker foran fjernsynet er gjenstand for jevnlig diskusjon. Foreldre og barn har ofte ulik oppfatning av hvor mye tid en kan bruke på   18 fjernsynet i forhold til andre aktiviteter. Mange, både voksne og barn, bruker fjernsynet mest som underholdning og avkobling. Når en siger ned i sofaen med fjernkontrollen, er det lett å sette hjernen i fri og bli sløv. Bruk oppgavene ved siden av til en kritisk gjennomgang av din og familiens fjernsynsbruk. Da fjernsynsmonopolet falt i 1981 og kanalvalgene via satellitter ble mangfoldige, kom virkelig «verden inn i stua». Fjernsynet førte til endringer i både film, radio og presse. Mediet var suverent når det gjaldt å vise fjerne begivenheter samtidig som de skjedde hvor som helst det var en mottaker. Oppgave 1. Hvor mange timer bruker du daglig foran skjermen? 2. Hvilke programmer liker du å se? 3. Hvilke programmer bryr du deg ikke om? 4. Hva er det som bestemmer hva du vil se? 5. Hvilken innflytelse har tv-programmene på deg? 6. Har reklamen en innflytelse? Oppgave Diskuter følgende påstander: 1. De fleste mennesker ser alt for mye fjernsyn i dag. 2. Fjernsyn utvider og beriker vår verden. 3. For mye fjernsynsseing fører til passivitet. 4. Fjernsynstitting går ut over annen kommunikasjon i familien. 5. Det vises for mye vold. 6. Fjernsynet har for stor innflytelse på folk. Oppgave Velg et fjernsynsprogram som for eksempel Migrapolis. 1. Diskuter hva som er ideen bak programmet, hvem som er målgruppen, og hva programskaperne gjør for å nå sine målsetninger. Hva gjøres for å «fange» interessen hos seerne? 2. Hvis du skulle lage programmet, hva ville du ha lagt mer vekt på, hva ville du ha droppet, eventuelt erstattet med noe annet? Oppgave Hva kjennetegner audiovisuelle medier? Bruk tabellen nedenfor til en skjematisk drøfting av muligheter og begrensinger for de enkelte audiovisuelle mediene som er presentert ovenfor. Hvilken rolle spiller disse mediene i dag? Audiovisuelle medier Særtrekk Muligheter Begrensinger Drøfting Konklusjon Film Fjernsyn 19   Digitale medier – Internett Ovenfor har vi behandlet skriftlige, visuelle, auditive og audiovisuelle medier i hver sitt avsnitt med egne overskrifter. Det som først og fremst karakteriserer de digitale mediene er at alle disse smelter sammen og må behandles under ett. Tekst, grafikk, foto, lyd og levende bilder – alt kan digitaliseres og overføres til forskjellige medier. Datamaskinene og nyere mobiltelefoner håndterer alle disse mediene. Grensene mellom radio, fjernsyn, Internett og mobiltelefon er ikke så tydelige som de var før. På en multimedietelefon, slik som for eksempel iPhone, har vi adgang til alle disse mediene på ett sted. Dette fenomenet kalles konvergens – mediene smelter sammen. Konvergensutviklingen er ikke fullført før mediene er fullt ut integrerte. Med den såkalte bredbåndteknologien (datanett med svært høy kapasitet) fungerer lyd- og bildeterminalen som kombinert data- og tv-skjerm, og nettet rommer e-post, pratekanaler og diskusjonsgrupper, avissider, musikk, spillefilmer, radio- og tv-utsendelser osv. innenfor et felles estetisk uttrykk. Vi har, med Nicholas Negropontes (1995) ord, gått fra broadcasting til broadcatching (Schwebs og Otnes 2006:57). I stedet for passivt å ta imot sendinger som kringkastes fra en avsender, kan vi nå aktivt oppsøke og velge det som vi selv ønsker å se og høre; de smale interessene finnes også på nettet. Noen har kalt overgangen fra passiv mottaker til aktiv deltaker for en overgang fra «push» til «pull»: Nettets hentemodus har tradisjonelt stått i opposisjon til etermedienes sendemodus, «push» og «pull». Til pull-mediene kommer leseren med en bestemt motivasjon. Brukeren har et spørsmål og søker et svar […] I push-medier er det annerledes: Noen har et budskap og søker et publikum, eller - om man vil – noen har et produkt og søker et marked. Engebretsen 1997 sitert i (Schwebs og Otnes 2006:54) Reklamen har vært et tradisjonelt push-medium. Med dagens teknologi kan brukervanene ofte kartlegges. Såkalte informasjonskapsler, cookies, som legger seg inn i mottakernes datamaskiner, kan sende meldinger tilbake til avsenderen om hvilke nettsteder brukeren oppsøker, slik at også reklame på nettet kan skreddersys til brukeren, noe som kommersielle interesser har tatt i bruk. Oppgave Forklar temaet konvergens. 1. Hvilke konsekvenser har det at mange medier som tidligere var ansett som særskilte medier, nå er å finne på en felles digital plattform? 2. Hvordan bruker du din mobil? Som telefon, Internettplattform, tekstformidler (SMS), kamera, bildeformidler, radio, tv, musikkmottaker, kalender, kalkulator, avtalebok, annet? Fra analog til digital De digitale mediene kjennetegnes ved at de benytter binære signaler, det vil si signaler med to nivåer: strøm eller ikke strøm, oftest markert med tallene 1 eller 0. Et digitalt signal er derfor diskontinuerlig, det består av et endelig antall nivåer (som trinn i en trapp) i motsetning til et analogt signal, som er trinnløst, kontinuerlig. 20   Digitalisering innenfor tradisjonelle medier har allerede pågått lenge. Digitale ur kan ofte også vise en analog urskive. CD-spilleren, som kom i 1980-årene, bygger på at musikk kan representeres som enere og nuller, dvs. digitalt. Digital tekstfremstilling har for lengst gjort typografene, som brukte støpte blytyper i trykkeriene, arbeidsløse. Kinofilmene blir nå digitale og kan sendes ut fra en sentral til de lokale kinoene. De kan kjøre filmene kort tid eller lengre tid etter som publikumsinteressen tilsier. De behøver ikke lenger sende filmrullene til andre brukere. Digitalisering fører til konvergens, ulike filer kan kjøres på de samme plattformene, som vi har sett. [Sett inn bilder] Fig. Gammelt trykkeri med blytyper og dagens digitale presser. Skjermtekst er tekster som produseres, distribueres og lagres som tallkoder – altså digitalt, og som blir fullt meningsbærende bare når de avleses på dataskjerm (Schwebs og Otnes 2006:17). Slike tekster kan utnytte viktige mediespesifikke virkemidler: Ikke bare digitalitet, men hypertekstualitet – muligheten til å linke til andre tekster, bilder og filmer, interaktivitet – muligheten for mange aktører til å delta samtidig og multimedialitet – muligheten til å bruke flere medier samtidig, som følge av det vi ovenfor har kalt konvergens, at medier for tekst, lyd og bilde flyter sammen. Et nytt uttrykk er blitt vanlig: en må navigere på nettet, det er som å seile en båt i åpen sjø, der det hele tiden kan dukke opp nye interessante landskaper og skjær en skal holde seg unna. Det er forskjell på navigering og surfing, med navigering har du et mål, med surfing bare flyter du av sted den veien bølgene går. Det gjelder også på verdensveven – world wide web. Oppgave 1. Forklar forskjellen på analoge og digitale medier. Drøft de mulighetene som digitale tekster (i vid forstand) har i forhold til analoge tekster. 2. Forklar forskjellen på å navigere på nettet og å surfe på nettet. Personlig datamaskin PC   Den personlige datamaskinen begynte å bli utbredt i 1980-årene. De første var dyre, arbeidet sent og hadde liten kapasitet, sett med dagens øyne. Historien viser at de hadde sine forløpere særlig som regnemaskiner. Det var utviklingen av et effektivt operativsystem og et brukervennlig grensesnitt som satte fart i utviklingen og lot dem bli tekstbehandlere. Med brukergrensesnitt mener vi måten brukeren av en programvare kommuniserer med et dataprogram på. Brukeren kan benytte visuell informasjon på skjermen og kommandofunksjoner som han eller hun gir med tastaturet eller musen til maskinen. Det må foregå en slags form for oversettelse for å kommunisere gjennom grensesnittet (interface på eng.). På tilsvarende måte kan en tale om fysisk grensesnitt mellom fysiske komponenter i en datamaskin, for eksempel gjennom elektriske kontakter, etc., og grensesnitt mellom ulike programvarer der informasjonen må oversettes og tolkes i et «språk» som de ulike programmene bruker. Maskinene ble først brukt til elektronisk databehandling (edb). Begrepet ble senere til informasjonsteknologi (it) og gradvis erstattet av informasjons- og kommunikasjonsteknologi 21   (ikt). Betegnelsene forteller noe om utviklingen. Fra å være databehandlingsutstyr ble maskinene brukt til å overføre informasjon, og deretter til å utveksle informasjon, altså et kommunikasjonsverktøy. [Sett inn bilde] Fig. Bilde av de første personlige datamaskinene, en moderne laptop og håndholdt PC. Datamaskinene erstattet raskt skrivemaskinene. De kunne også lagre og behandle store mengder med data, og etter hvert som de ble knyttet sammen i stadig større nettverk, tok det helt av. Både tekst, lyd og bilder kunne behandles digitalt og lettvint sendes og deles med andre. Internett Først i 1990-årene ble Internett og elektronisk on-line tilknytning tilgjengelig for det store publikum i Norge som i andre land. Siden 1950- og 1960-årene hadde det eksistert militære datanettverk. Da den sivile delen ble skilt ut under navnet Internett, og nettlesere gjorde world wide web, verdensveven, tilgjengelig for alminnelige brukere, nærmest eksploderte anvendelsen i første halvdel av 1990-årene. [Sett inn bilde] Fig. Tim Berners-Lee er en britisk vitenskapsmann som jobbet ved CERN i Sveits. Han foreslo etableringen av world wide web i 1989. I 1990 ble den første kommunikasjonen mellom en http klient og en server gjennomført via Internett. Elektronisk kommunikasjon ved hjelp av e-post har etter hvert blitt den mest alminnelige måten å kommunisere med hverandre på. Dette har forandret arbeidsrutinene i bedrifter og organisasjoner. Mens det tidligere kunne gå dager og uker før man fikk svar på et brev, nærmest forventer man nå at mottakeren responderer umiddelbart, i løpet av de nærmeste timer eller dager. Selvsagt har også kommersielle aktører funnet anvendelse av Internettet. Mange av dere som er vokst opp i dataalderen handler lettere på nettet enn i butikken. Dere har tilgang til et stort utvalg varer og kan sammenligne priser og kvalitet. Reklamen på nettet retter seg mot utvalgte brukergrupper som for eksempel unge mennesker. Avisene var tidlig ute og la ut sine nyheter på nettet. Etter hvert har de gode intensjonene med nettutgavene blitt papiravisenes største trussel. Særlig har opplagstallene for løssalgsavisene stupt. Konkurransen fra nettavisene skaper nå store problemer for papiravisjournalistene som må finne nye plattformer. Yngre mennesker finner ofte nyheter og fellesskap på nettet og leser ikke papiraviser på samme måte som de eldre generasjonene. Det finnes et stort antall tilbud av alle slag på nettet: Programmer, varer, simuleringer, nettspill, reality show, filmer og musikk. Radioen og TV-en, filmen og musikken, tekster og e-bøker er lett tilgjengelig og bidrar til endring av samfunnet. Oppgave Hvilke fordeler og ulemper har e-post sammenlignet med vanlig post? Hvilke fordeler og ulemper har vanlig post sammenlignet med e-post? Lag lister med fordeler og ulemper for det ene og det andre mediet. 22   Fra mobiltelefon til håndholdt datamaskin Utviklingen og utbredelsen av mobiltelefonen skjedde parallelt med utviklingen av datamaskinen og Internett. Kreative produktutviklere fant ut at den også kunne bli et hendig fotoapparat. Flere tjenester er etter hvert blitt tilgjengelige på mobiltelefonen. Apple lanserte sin iPod Classic som kunne lagre 40 000 sanger. Ikke lenge etter kom iPhone der alt var integrert: musikk, lyd og bilde og selvsagt adgang til Internett. Nye funksjoner er kommet til. Med GPS (Global Positioning System) kan du se hvor du til enhver tid befinner deg ved hjelp av kommunikasjonssatellitter. [Sett inn bilde] Fig. Tidligere mobiltelefoner med blyakkumulator og dagens iPhone. Med en multimedietelefon kan du se hva slags vær du har i vente, og hvilke e-poster du ikke har lest og surfe på nettet. Den lille dingsen er kalender, avtalebok, radio, musikklager, fjernsyn og filmframviser – alt i ett. Andre produsenter konkurrerer om brukervennlighet og design. Dekselet og utformingen av mobilen er også blitt mote. Oppgave Lag en liste over hva slags tjenester du bruker på mobiltelefonen din. Hvilke tjenester har mobilen som du sjelden eller aldri bruker? Fra massemedier til personlige medier Medieutviklingens nyeste tendens er overgangen fra massemedier til personlige medier. De nye generasjonene med kraftige og stadig mer bærbare datamaskiner muliggjør brukernes deltagelse på en helt annen måte enn det var mulig med massemediene. Ved at brukerne selv skaper innholdet, har nettet – webben – utviklet seg til et nytt medium. Utviklingen av raske søkemotorer har bidratt til økt anvendelighet. En god illustrasjon er oppslagsverket Wikipedia som ut fra en sped begynnelse har vokst til et verdensomspennende idealistisk tiltak. Brukerne skriver selv inn tekstene som andre kan ha nytte av. Teknologien oppmuntrer til kreativitet og nydannelser som ofte er skapt av brukerne selv. Det var brukerne som utviklet SMS eller Instant Messages. Brukerne opprettet blogger som det nå finnes millioner av. Oppfinnsomme amatører er blitt gründere og har utviklet systemer for sortering og deling av informasjon av typen YouTube, deretter for dannelsen av sosiale nettverk som Facebook, Twitter og Flickr. Googles applikasjoner med tilbud av gratis programvare over nettet er blitt en hard konkurrent for betalingstjenester. Ved massekommunikasjon er mottakerne mange og ukjente for avsenderen. Muligheten for tilbakemelding fra mottakerne er liten eller ingen. Presse, radio, fjernsyn og film er eksempler på massemedier (Kvalbein 1999). Internett kan også ses på som et massemedium, mottakerne er mange og spredte, ofte også ukjente for avsenderen. Internett kan formidle det samme budskapet til mange slik som klassiske massemedier. Samtidig kan Internett formidle individuelle meldinger over store avstander slik som telefonen og telegrafen. Verdensveven er på samme tid både et massemedium og et personlig medium (Schwebs og Otnes 2006). 23   Mottakerne på Internett har på en helt annen måte mulighet for å gi tilbakemeldinger, delta i diskusjonssamfunn og avstemninger og slik være avsendere. Når enkeltindivider lager hjemmesider, blogger og er med i sosiale medier, inviterer de også til deltakelse og personlig kontakt. Brukeren av Internett har også muligheten ved hjelp av søkemotorene til å oppsøke spesifikk kunnskap på nettet. Hun eller han kan abonnere på nyhetstjenester og få nyhetene servert direkte på skjermen i det øyeblikk nyhetsleverandøren sender ut en melding. Brukeren kan kjapt undersøke rutetabeller, værmeldingen eller veiforholdene før hun legger ut på en reise. På den måten blir mediet i hvert fall brukt på en personlig måte. Oppgave Diskuter overgangen fra massemedier til personlige medier. Drøft med hverandre hvordan dere bruker de digitale mediene. Lesebrett I 2007 kom lesebrettene. Amazon lanserte sitt Kindle der bøkene, som lastes ned, må kjøpes hos Amazon. Apple fulgte opp med iPad der du ikke er bundet til en bestemt forhandler. Nye digitale lesebrett kan lagre flere hundre bøker om gangen. Det er også mulig å lese aviser og andre ting på nettet ved hjelp av lesebrettet. [Sett inn bilde] Fig. Nye lesebrett Med lesebrettet kan du også dele understrekningene dine med andre lesere. Mye tyder på at vi bare står ved begynnelsen når det gjelder å utnytte de nye digitale mediene. Det skal ikke mye fantasi for å forutsi at utviklingen vil ryste forlagsbransjen, og få store konsekvenser for forfattere og produsenter av tekster som tidligere har fått sin betaling via royalty av salg. Denne utviklingen har allerede rammet musikkbransjen, der gratis nedlastbar musikk frarøver skaperne av musikk inntekter de tidligere hadde av salg. Opphavsrett er blitt et varmt diskusjonstema. Det er for tidlig å vite om lesebrettet blir en massesalgsvare, eller om det bare blir en flopp. Vi har tidligere sett at nye medier ikke nødvendigvis slår ut de gamle. Filmen har ikke gjort teateret gammeldags, fjernsynet har ikke utkonkurrert radioen. Det er sannsynlig at lesebrettet ikke vil utkonkurrere boken, men den kan bli et supplement. Oppgave Hvilke endringer i forbruksmønster ser du for deg ved innføringen av lesebrett? Hvordan skal forlag, bokhandlere, andre distributører møte utfordringen? Hvordan kan opphavsretten sikres? Sosiale medier og opphavsrett Facebook nærmer seg en halv milliard brukere. En million melder seg inn hver dag. Norge er på topp når det gjelder Facebook-deltakelse med 2,2 millioner brukere (2010). På Facebook kan du finne statsministeren, kongehuset, kjendiser, husmødre, besteforeldre, fjortiser, rasister og fotballfans i skjønn forening. 24   På Facebook kan du kommunisere med dine «venner», finne nye venner, melde deg inn i interessegrupper, diskusjonsgrupper og pressgrupper. På Twitter kan du skaffe deg følgere, på den personlige bloggen din får du lesere og kommentarer. På YouTube kan du legge inn filmsnutter som kanskje var beregnet for de nærmeste i familien. Plutselig er de tilgjengelige for millioner av tittere. På Flickr har du et stort bildegalleri tilgjengelig. [Sett inn bilde] Fig. Glimt fra ulike sosiale medier. Det finnes en rekke andre sosiale medier på nettet. Du kan chatte, dele bilder og musikk, følge vennene dine, protestere og sjikanere. Sosiale medier har hatt en sterkere vekst enn noen har kunnet forestille seg. I dag er de tilgjengelige på alle skjermformater. Sosiale medier har gitt oss arenaer for sosial samhandling som er helt nye i mediehistorien. Ved å projisere ditt «alter ego» i cyberspace, nettrommet, kan du utnytte de mange mulighetene som ligger der. Du kan være anonym, geografisk avstand spiller ingen rolle, du kan føle nærhet, og oppleve samtidighet, selv om den du kommuniserer med sitter på bussen i Sydney eller Montreal. Også sosial avstand kan viskes ut. Du kan knytte kontakter med mennesker du ellers aldri hadde truffet, og med mennesker du sannsynligvis aldri vil komme til å treffe. Grupperinger kan oppstå på tvers av venner og bekjentskaper. Vi ser ikke den vi skriver med og kan derfor også bryte sosiale grenser som ville spilt en rolle i det virkelige liv som alder, kjønn, sosial klasse og yrke. Språket vi bruker har trekk fra både skriftlig og muntlig kommunikasjon. De formelle kravene til det du skriver er ikke like strenge som om du skulle publisere en avisartikkel. Men språket vil avhenge av sjangeren. Det er forskjell på å skrive e-post og chatte, mottakeren du skriver til vil ha innvirkning på det språket du bruker. Du kan bruke smileys, såkalte emotikoner, for å oppveie at du ikke kan formidle kroppsspråket. Når du lager en blogg, skriver noe på «veggen» i Facebook, eller lager en wiki, inviterer du samtidig andre til å delta og bidra. Nettbrukerne deler informasjon, utveksler erfaringer, diskuterer, produserer innhold og deler kunnskap med hverandre. Deling og deltakelse er viktige stikkord for nettbruken; men som vi har sett, utfordrer denne delingen også opphavsretten, retten til det åndsverk du har laget. (http://www.torvund.net/index.php?page=hvorfor-opphavsrett 10.03.2010) Når vi lagrer informasjon på et nettsted, blir det tilgjengelig for alle som er tilknyttet nettverket. Ifølge åndsverksloven har opphavsmannen av et åndsverk enerett til kopiering og enerett til å gjøre det tilgjengelig for allmennheten. Han har også rett til å skaffe seg inntekt ved at verket blir spredt og utnyttet. Etter åndsverksloven er fildeling uten samtykke utenfor det private området, ulovlig. Les mer om digitale ferdigheter på http://ndla.no/nb/node/21268/menu361 Dersom musikk, tekster eller filmer – også de som finnes på nettet – skal publiseres videre offentlig, må det innhentes samtykke fra opphavsmannen for å kunne bruke det videre. Innenfor vitenskapelig produksjon er det «fair play» å sitere begrensede deler av åndsverket til andre forskere uten samtykke, bare du gjør oppmerksom på hvor sitatet er hentet. Noe 25   annet ville være å stjele åndsverket. http://www.jusstorget.no/article.asp?Key=1&FagKey=24&ArtKey=250 10.03.2010)   Oppgave Drøft muligheter og begrensinger ved digitale sosiale medier fremfor tradisjonell muntlig kommunikasjon Bruk gjerne Facebook som eksempel. 1. Hva er likt og hva er forskjellig fra tradisjonelle medier? 2. Hvordan brukes språket? Hvordan tilpasses språket i forhold til den du kommuniserer med? 3. Hva skiller «dialogen» i digitale sosiale medier fra en vanlig samtale?    Oppgave Medienes utvikling er med på å endre livene våre. Men selv om mediene rask utvikler seg, er det ikke alltid like lett å få samfunnet til å henge med. Ingen har ennå funnet løsningen på fildeling, og mange papiraviser må gjøre endringer fordi færre og færre vil betale for noe de kan få gratis på nettet. Drøft muligheter og begrensinger ved nettaviser fremfor papiraviser.    Digital kompetanse    Professor Arne Krokan, som vi siterte innledningsvis, deler den norske befolkningen i tre store grupper: http://arnek.wordpress.com/2009/06/06/gamliser-digitale-immigranter-og-innfdte/. (08.03.2010)   Gamlisene snakker om krigen og drømmer om enerom på sykehjemmet. De er redde for Internett, har platespiller og husker den gang det var dans på lokalet. Da var det spillemennene og radioen som var inngangen til musikkens verden. De digitale innvandrerne betrakter pc-er og mobiltelefoner som teknologi. De synes det er kjekt å kunne ringe barnebarna direkte på deres mobiltelefon, de sender meldinger […] De har møysommelig lært seg å bruke PC-er, sender etter hvert svært mange SMS-er, men foretrekker fremdeles å lytte til musikk på stereoanlegget i stua. Og de abonnerer på aviser. De digitalt innfødte er streamerne, «always on», de snakker engelsk nesten som innfødte og tar teknologien for gitt. De har aldri tenkt over at Internett er relativt nytt, og at det går an å lure på hva MSN er nyttig til. En tredel av norske fire- og femåringer er inne på nettet. Internett og mobiltelefon er en del av deres omgivelser. Du som leser dette er sannsynligvis en digitalt innfødt. Du vil ha problemer i hverdagen om mobilen og Internett ble tatt fra deg. Disse mediene er like naturlige for deg som det for gamlisene er å slå på det elektriske lyset. En gang var det også nytt og merkelig. Eksempel En fem-års gutt fikk forklart av bestefaren sin at den gangen da han var liten hadde de ikke datamaskiner og ikke noe som hette e-post. Gutten stirret tenksomt og forundret på ham og spurte: «Uten datamaskiner, – men hvordan kom dere da inn på Internett?» Denne gutten vil nok ikke ha noen «knappeskrekk». Han vil sannsynligvis bli god til å koble opp den nye CD-spilleren for bestefaren uten å lese bruksanvisningen, men han har en utfordring når han skal forklare gamlisen hvordan han kan finne klassisk musikk på Spotify. 26   [Sett inn bilde] Fig. En digitalt innfødt på fanget til «gamlisen». Eller videosnutt som viser hvordan barnebarnet fikser CD-spilleren for bestefar. Den som er født inn i det digitale nettsamfunnet har også en digital kompetanse som de eldre kan misunne dem. De kan utnytte de digitale medienes uttrykksformer og kommunikative kraft, de vet også hvordan de kan lære det de ikke behersker fra før. Der den digitale immigranten leser bruksanvisningen til den nye GPS-en, mobiltelefonen eller routeren i hjemmenettverket, kjører den innfødte bare på. Gjennom sitt omfattende kontaktnettverk kjenner de alltids noen som kan dette fra før, og som kan gi dem «kortversjonen» av hvordan de skal få det til å virke. Dette har de lært seg fordi de alltid har hatt muligheten til å spørre, de har alltid vært på MSN, de har vokst opp med mobiltelefoner og SMS og de har lært seg hvordan ulike nettsamfunn fungerer for å dele kunnskap. (Arne Krokan i Glaser og Bølstad 2008). Den digitale kompetansen dreier seg ikke bare om å ha hørt om noe, men å mestre det. Mens de digitale innvandrerne, som for eksempel mange av lærerne, er vokst opp i tekstsamfunnet, vokser elevene opp i bildesamfunnet. De «leser» sider på nettet forskjellig fra måten de digitale innvandrerne leser skjermtekster på. Mens tekst tradisjonelt leses fra øverste venstre hjørne og deretter linje for linje, leses bilder på en helt annen måte. Og mye tyder på at erfaringene med visuelle medier som film og dataspill også overføres til sider som inneholder tekst. I stedet for å lese lineært og sekvensielt, leter øynene etter ikonene, det klikkbare og det visuelle. De leter etter høydepunktene og det viktige, de komponentene som skaper mening i et skjermbilde. Slik fungerer tradisjonelt redigert tekst dårlig, fordi den ikke gir noen holdepunkter for hva som er viktig eller uvesentlig. I teksten framstår i utgangspunktet alt som like viktig, og en må ofte konsumere det hele for å skjønne hva teksten vil formidle, mens et bilde fungerer på en helt annen måte. Det leses mer på samme måte som skjermbilder (Arne Krokan i Glaser og Bølstad 2008) eller http://arnek.wordpress.com/oppvekst-i-det-digitale-nettsamfunnet/ Den digitalt innfødte leser med største letthet en tekst og hopper enkelt til nye tekster via hyperlinker til andre menyer i systemet. Den som redigerer hypertekster tenker ikke lenger bare lineært slik som ved redaksjonen av en tradisjonell tekst. Han kan springe fra tema til tema og tilbake igjen uten å miste tråden. Arne Krokan hevder at den ikoniske kompetansen, «evnen til raskt å se hva som er viktig i et skjermbilde og hva som ikke er det», skiller de innfødte fra den tekstorienterte foreldregenerasjonen. «Der mor vil lese boka, vil barna helst se filmen. Og der mor er fornøyd med å lese boka og kanskje høre på en diskusjon om den på tv eller et bokbad, vil barna delta i diskusjonen på nettet.» Krokan sier at denne nye kompetansen skaper utfordringer for skolen, som bare i liten grad har tatt dette innover seg i utformingen av undervisningsopplegg, læringsprosesser og øvingsoppgaver. Både godt og dårlig, kommersielle interesser og filantropi (menneskekjærlighet), datasnokere og kunnskapsbaser finnes på nettet, Utfordringen blir å lære mediekritikk – «å skille skitt og kanel». 27   Vi må også ha et kritisk blikk på kilden for de opplysningene vi henter fra Internett. Dette kan kalles kildekritikk. Med det store informasjonstilfang som vi i dag har adgang til, er det viktig å stille spørsmål til kilden for informasjonen. Hvem står bak? Hvor kommer disse opplysningen fra? Hva er budskapet? Kan vi stole på denne kilden? Oppgave Hva skiller din generasjon fra foreldregenerasjonen når det gjelder mediebruk? Drøft fordeler og ulemper ved dagens mediebruk. Se Blogginnlegg fra 16-åring om å være nettbruker i dag: http://www.dt.se/noje/kronikor_ny/article439097.ece (08.032010) Oppgave Hva kjennetegner digitale medier? Bruk tabellen nedenfor til en skjematisk drøfting av muligheter og begrensinger for de enkelte digitale mediene som er presentert ovenfor. Hvilken rolle spiller disse mediene i dag? Digitale medier Særtrekk Muligheter Begrensinger Drøfting Konklusjon PC   Internett Mobiltelefon Lesebrett Medier: Muligheter og begrensinger Vi har ovenfor tatt for oss skriftlige medier, visuelle medier, auditive medier, audiovisuelle medier og til slutt digitale medier. Samtidig har vi også anlagt et visst historisk perspektiv. Mange spådde at trykt tekst ville føre til at håndskriften skulle forsvinne, at fjernsynet ville utkonkurrere radioen etc. Vi skal her se litt på hvordan nyheter og annet stoff blir til, og særlig sette fokus på de nye medienes muligheter og begrensinger. Medier og nyheter Mediene bringer alltid bare en del av virkeligheten. Et eksempel på dette får vi fra en dansk forsker Ferruh Yilmaz, som beskriver sine opplevelser med en dansk pressefotograf i Tyrkia. Eksempel Yilmaz og fotografen hadde tatt seg en tur på et av byens markeder. Plassen var dominert av kvinner med vestlig klesdrakt. Men siden det var markedsdag i byen, var det også flere kvinner med mer tradisjonelle klær som var kommet inn fra landsbyene for å selge frukt og grønnsaker. Det viste seg at pressefotografen nesten bare tok bilder av kvinner med tradisjonelle klær selv om kvinnene med vanlige vestlige klær var i flertall og preget bybildet. «Var dette den virkeligheten du så,» spurte Yilmaz. Fotografen svarte: «Nei, det er jo ikke det, men ellers kan man ikke se at bildene er fra Tyrkia». (Jensen 2005:79) Eksemplet viser oss et viktig poeng ved alle medier: skriftlige, muntlige og visuelle: Det er bare en del av virkeligheten vi får innblikk i gjennom mediene. Det er viktig å lære seg opp til en mediekritisk holdning. Hva skriver journalistene? Hvorfor skriver de akkurat dette og ikke noe annet? Hvem er den som skriver? Hvilket bilde ønsker han eller hun at du skal sitte igjen med? 28   Hva vil forfatterne med sine tekster? Vær kritisk til det du leser, det du ser og hører. Alle kommunikatorer ønsker å oppnå noe med det utsnitt av virkeligheten som de formidler. Journalister vil gjerne formidle en nyhet. Men hva er nyhet? Her er fem klassiske nyhetskriterier som er listet opp av den danske journalisten Mogens Meilby: http://www.update.dk/cfje/vidBase.nsf/ID/VB00113232 (22.04.10): Sensasjon: Noe uventet og usedvanlig er som regel godt stoff. Avvik fra det dagligdagse og normale er ting som vi liker å lese om. Identifikasjon: Omtale av personer, steder og emner i mottakerens kulturelle nærhet, interesse for eliten og personifisering, samt relevans, især i form av konsekvenser for mottakeren, blir gjerne trukket frem. Identifikasjon handler om følelser, særlig gjenkjennelse og samhørighet eller fellesskap samt hva mottakeren kan bruke en nyhet til i sin hverdag. Konflikt: Strid mellom personer og interesser er ofte godt stoff. Konflikten innholder gjerne et dramatisk element, noe som pirrer nysgjerrigheten og gir leseren mulighet for å velge side og identifisere seg med den ene part. Aktualitet: Begivenheter som nettopp har skjedd eller kommer til å hende i nærmeste fremtid, gjerne noe som forventes å bli et utbredt samtaleemne, vil man gjerne skrive om. Det som inntreffer plutselig og dramatisk har høy døgnaktualitet, og jo tettere på «deadline» begivenheten skjer, dess bedre. Vesentlighet: Ofte handler samfunnsviktige nyheter om meget generelle og fjerne begivenheter og problemer, som ikke umiddelbart rommer nyhetsverdi sett med mottakerens øyne. Under behandlingen av stoffet kan de imidlertid tilføres noe som kan skape interesse, for eksempel mer identifikasjon, ved å legge inn eksempler eller påvise konsekvenser for mottakerne. Journalister kan også bestrebe seg på å tilføre uvesentlige begivenheter vesentlighet ved å sette dem inn i en bredere samfunnsmessig sammenheng som viser deres betydning. Nyhetsverdien avhenger av hvor mange av kriteriene som er oppfylt. Den avhenger også av medietypen og mottakernes sammensetning. Sensasjon, konflikt og interesse for skuespillere og kongelige er viktige for ukeblader. Lokalaviser satser på nærhet, mens radioen legger vekt på aktualitet. Fjernsynet har muligheten for å illustrere dagsaktuelle hendelser. De elektroniske mediene konkurrerer med dagsavisene. De har muliggjort nesten simultan nyhetsformidling, mens dagspressen eller ukepressen kan vie plass til kommentarartiklene. Oppgave Ta for deg noen medier: Dagspresse, ukeblader, radio, fjernsyn, nettaviser. 1. Kan du finne at ett eller flere av disse nyhetskriteriene ligger til grunn for utvalget av oppslagene i disse mediene? 2. Observer førstesideoppslagene eller «overskriftene». Hvorfor er akkurat disse sakene valgt som «blikkfang»? De nye mediene – muligheter og begrensninger Historien har vist oss at tale overlevde skriften, håndskriften trykkekunsten, boken overlevde radio og tv, maleriet overlevde foto, foto overlevde levende bilder og radioen overlevde fjernsynet. De gamle kommunikasjonsformene forsvinner ikke, men bruken av dem endrer 29   seg når vi får nye medier. Internett er blitt et supplement til alt det andre, men har tydeligvis endret våre medievaner, ikke minst når det gjelder brevskrivning og bruk av telefon. Vi skal ta med noen eksempler: e-post, SMS, diskusjonsgrupper, nettsamtaler (chatting) og dataspill. E-post Eksempel E- post har endret våre kommunikasjonsvaner innenfor utdanning, arbeidsliv og privatliv. Det er en rask og effektiv kommunikasjonsform. Det er enkelt å nå enkeltpersoner eller mange på en gang for eksempel ved å bruke distribusjonslister. På sett og vis har e-posten bidratt til en renessanse for brevskriving. Vi utveksler e-brev med flere og oftere, men sannsynligvis kortere. Vi forventer ofte hurtig respons. Dette kan utløse stress fordi det i løpet av kort tid «detter inn» mange brev som krever oppfølging samtidig. Stilen i e-post er mer muntlig og uhøytidelig enn i vanlige brev; det er for eksempel vanlig å bruke fornavn. Vi kan lufte tanker uten at det virker altfor pretensiøst, vi kan gjøre avtaler med korte frister, ideer kan utveksles raskt. E-brevet kan lagres, mangfoldiggjøres og videresendes uten store omkostninger. Det dateres og tidfestes automatisk. Det er lett å kommentere enkeltavsnitt fra avsenderen. Vi kan sende flere kompliserte vedlegg og kan legge inn bilder og hypertekster – dvs. henvisninger til andre nettsteder. Men e-posten er ikke så sikker som vanlig post der brevet ligger i en gjenlimt konvolutt. Hackere – eller datasnoker, kan lett lese slike brev. E-poster blir gjerne til i full fart, uten at hvert ord er «veid på gullvekt». Det kan derfor være lett å såre noen eller bidra til misforståelser, fordi leseren lever i en annen kontekst, språklig og kulturelt, og legger kanskje ikke samme betydning inn i ordene som brukes. Alle brukere av e-post opplever også å få uønsket e-post, såkalt spam. Fra 1. mars 2001 ble det ulovlig å sende reklame og informasjon via e-post til forbrukere som ikke har gitt tillatelse til det. Oppgave Bruk kulturfiltermodellen til en analyse av noen av dine e-brev. Finner du eksempler på at mottakeren har tolket brevet ditt på en annen måte enn det du hadde ment? Finner du eksempler på at du har misforstått det den andre avsenderen hadde ment? Kan du finne ut helt konkret hva det var som førte til feiltolking/misforståelse? SMS Eksempel Meldinger som sendes med mobiltelefon, såkalte SMS (short message service) hadde opprinnelig en maksimumsgrense på 160 tegn. Selv om det ikke lenger er en slik begrensing, blir slike meldinger ofte korte. Vi bruker ufullstendige setninger – såkalt telegramstil. Forkortelser som GID (glad i deg) D (det), R (er) osv. er vanlige. Tekstmeldinger er blitt svært vanlige, mest blant ungdom. I 2000 sendte ungdom mellom 15 og 19 år 90 prosent av alle tekstmeldingene (Schwebs og Otnes 2006:231). Det sier seg selv at muligheten for å uttrykke nyanser og følelser er begrenset ved bruk av denne meldingstjenesten. Mange prøver å bøte på dette med såkalte emotikoner, , :-(, ;-) ,:-o, osv. 30   Oppgave Lag en liste over hvilke forkortelser som er vanlig blant dere når dere sender SMS-er til hverandre. Bruker dere også engelske forkortelser? Forklar hvorfor det brukes. Hvor mange SMS-meldinger sender du i løpet av en dag? Er facebook-meldinger blitt et alternativ? Hvorfor? Diskusjonsgrupper Internett gir også muligheter for å delta i diskusjonsgrupper. Det er en form for mange-til-mange-kommunikasjon. Noen diskusjonsgrupper er knyttet til en institusjon og ligger på nettstedet til institusjonen eller organisasjonen. Det gir muligheter til en oversiktlig diskusjon, gjerne lukket for utenforstående. En stor del av diskusjonsforaene ligger utenfor veven, som for eksempel Usenet. [Sett inn bilde] Fig. Glimt fra diskusjonsgrupper. Eksempel. Usenet ble opprinnelig kalt newsgroups, og på norsk kalles disse diskusjonsforaene nyhetsgrupper selv om det ikke alltid er nyheter som diskuteres. Disse er som verdensomspennende oppslagstavler, der alle har muligheten til å være like aktive og bidra på lik linje. Mange diskusjonsgrupper har utviklet egen fagterminologi, som «flaming» (utskjelling) «crossposting», når innlegg spres til mange samtidig, osv. Det finnes flere programmer som muliggjør samtidig kommunikasjon på nettet. Chatting er en form for nettsamtaler. Selv om disse foregår skriftlig, er det mye som minner om muntlighet. Det viktigste er nettopp samtidighet (synkronitet). Alle som er med på samtalen – aktørene – må være på nettet samtidig, her skiller nettsamtalen seg fra e-post og diskusjonsgrupper. Med flere programmer kan man faktisk «skrive i kor». Deltakerne behøver ikke vente til den andre er ferdig med å skrive, de kan komme med tilbakemeldingssignaler underveis. Replikken kommer frem etter hvert som den produseres, og mottakerne kan «blande seg inn». Denne formen minner om en vanlig samtale. Oppgave Gjør en undersøkelse blant dine medelever om hvor mange som er med i diskusjonsgrupper. Hva slags grupper er dere med i? Hvor mye tid bruker dere på disse gruppene? Hvilket utbytte har dere av å delta? Dataspill Dataspill er skjermtekster der spillelementet er det overordnede. I tradisjonelle spill er det oftest et sett av regler som bestemmer hvordan spillene skal spilles. I dataspill kan en del av strukturene være skjulte, ofte kjenner ikke spilleren reglene på forhånd. Utfordringen kan være å finne ut hvilke regler som gjelder. Dataspillet er sannsynligvis en av de mest hybride skjermtekstene. Det kan inneholde både fortelling, lek, konkurranse og kunnskapsstoff. Det som gjør dataspillet ekstra interessant i et tekstperspektiv, er de språklige og litterære elementene: narrasjon [fortelling], personskildring, fortellerposisjon, osv. (Schwebs og Otnes 2006:210). [Sett inn bilde] 31   Fig. Glimt fra dataspill. Oppgave Hva menes med at dataspillene er hybride? Forklar begrepet. Finn eksempler på ulike dataspill. Hva kjennetegner de ulike spillene? Hva er det som gjør dataspillene særlig attraktive? Spiller du mest alene, eller spiller du med andre på nettet? Netikette Etter hvert har det også blitt vanlig å ta hensyn til sosial atferd og vanlig høflighet på nettet – såkalt netikette – etikette for nettbruk, det er normer og konvensjoner for denne typen kommunikasjon. Det er for eksempel ikke god tone å bruke STORE BOKSTAVER i e-poster. Det blir som å rope høyt. En god regel for netikette er å ikke formidle annet på nettet, verken skriftlig eller ved bruk av bilder og filmsnutter, som man ikke kan formidle til andre mens adressaten er til stede. Man bør alltid tenke på at alt som kommer på Internett er offentlig – tilgjengelig for hvem som helst. Det er viktig å tenke på personvern når man er på nettet. Sjikane, trusler og spredning av andres personopplysninger på Internett kan være straffbart. Se på NDLAs side om å være digital innbygger: http://ndla.no/nb/fag/16381/topics/63053. Oppgave Søk på Internett hva det står om personvern på nettet. Se for eksempel det Datatilsynet sier om saken: http://www.datatilsynet.no/templates/article____1835.aspx. Her finnes mange gode råd som det kan være viktig å ta hensyn til både for din egen sikkerhet og for å ta hensyn til dine venners sikkerhet. Legg ikke ut bilder eller personopplysninger om andre uten at du har bedt dem om lov. Tenk også på hva du gjør tilgjengelig for ukjente når du legger ut opplysninger om deg selv. Diskuter med dine medelever hvordan dere bruker Facebook eller andre sosiale medier i forhold til kravene om god netikette. Fordypningsoppgaver Bruk nedenstående oppgaver der dere kan bruke stoffet som er presentert i dette kapitlet. Kan utføres som individuelle oppgaver eller som gruppeoppgaver. 1. Analyser et fjernsynsprogram eller en film Formål: Å få en forståelse av hvordan programmet/filmen er bygget opp. Lære seg mediekritikk. Problemstilling: Kan en tro det en ser og hører? Drøfting: Filmen/fjernsynsprogrammet er en multimedieproduksjon. Drøft hvordan den er blitt til, hvordan lyd, tekst og bilde forsøker å få frem et budskap, vekke interesse og følelser: aggresjon, sinne, medfølelse, avsky, osv. Er filmen/programmet tendensiøst? Hvilken rolle har aktørene, programskaperne og regissørene? 32   Metode: Gå mediekritisk til verks. Forsøk å avdekke symboler og kulturelle koder, interessene, hvordan mediet prøver å få frem et bilde av virkeligheten som vi tror på, selv om vi kanskje burde vært langt mer kritiske. Bruk verktøyet om filmanalyse som er gitt i dette kapitlet. 2. Digitale medier vi bruker Formål: Få en forståelse for muligheter og begrensinger av et valgt medium. Problemstilling: Lag et blogginnlegg om et medium dere bruker. Drøft muligheter og begrensninger for dette mediet. Drøfting: Presenter mediet og antall brukere. Hvem er brukerne? Analyser mediet i forhold til kommunikasjonsmodeller (for eksempel kulturfiltermodellen). Hva brukes mediet til? Hvilke muligheter gir mediet for kommunikasjon? Hvilke begrensninger legger mediet for kommunikasjon? Metode: Bruk Internett. Bruk kulturfiltermodellen som ble introdusert i programfaget KK1 i diskusjonen. 3. Analyse av egen Facebook-profil Formål: Bli oppmerksom på fordeler og ulemper ved bruk av sosiale medier. Problemstilling: Lag en analyse av egen Facebook-profil. Hvordan presenterer du deg? Drøfting: Hvor ofte er du innom Facebook? Hvilke opplysninger har du lagt ut på Facebook? Hva er tilgjengelig for dine «venner», «venners venner» og «alle»? Hvor mange «venner» har du? Hvordan bruker du bilder? Hva synes du om bildene (ville du vist dem til bestemor?). Hvilke applikasjoner/tjenester er lagt til? Hva er positivt og hva er negativt på Facebook? Hvilke regler følger du og de andre vennene dine? Finnes det regler? Er du opptatt av personvern og reglene om opphavsrett når du legger ut ting på nettet? Bruker jenter og gutter sosiale medier på forskjellig måte? Metode: Les på Internett om bruk av sosiale medier. De kan for eksempel starte med denne undersøkelsen: http://www.ofcom.org.uk/media/news/2008/04/nr_20080402. Litteraturliste Bastiansen, Henrik Grue og Hans Fredrik Dahl. 2008. Norsk mediehistorie. Oslo: Universitetsforl. Glaser, Vibeke og Jan Bølstad. 2008. Moderne oppvekst: nye tider, nye krav. Oslo: Universitetsforl. Goody, Jack. 1987. The interface between the written and the oral. Cambridge: Cambridge University Press. Gotfredsen, Lise. 1989. Billedets formsprog. København: Gad. Jensen, Iben. 2005. Grundbog i kulturforståelse. Frederiksberg: Roskilde Universitetsforl. Kvalbein, Asbjørn. 1999. God kontakt: praktisk kommunikasjonslære. Kristiansand: IJ-forl. McLuhan, Marshall. 1997. Mennesket og media. Oslo: Pax. Ong, Walter J. 2002. Orality and literacy: the technologizing of the word. London: Routledge. Schwebs, Ture og Hildegunn Otnes. 2006. Tekst.no: strukturer og sjangrer i digitale medier. Skriftserie. Bergen: Fagbokforlaget.